Vet du hva som skjer i den høyden?
Hjernen dør av surstoffmangel. Celle for celle.
Den bare stenger ned, og kroppen blir med.
Jeg kan ikke la være å tenke på hvordan det var.
Begynn med begynnelsen. Det er alltid lettest.
Greit, så begynner jeg forfra.
Jeg vokste opp på Indianas sletter. En rendyrket flatlandsjente.
Det var ikke mye som bandt meg til stedet.
Nesten ingen familie, ganske få venner.
Det var altså januar.
Jeg hadde vært i London i halvannet år alt.
Det første halve året var jeg utrolig ensom.
Så møtte jeg Jake.
Det aller beste med oss var hvor godt vi hadde det sammen.
Jeg følte meg trygg.
Okay, da går vi.
Jeg designet cd-rom'er og hjemmesider.
- Det er vel bra betalt. - Det virker flottere enn det er.
Jake var ingeniør. Tunneller og broer og den slags.
Han sparte på togbilletter i pungen han fikk da han var 12.
Den samme pungen, den samme innerlomma.
Ha det.
Vi ses!
- Hei, Alice. Skal du inn? - Ja.
Snart på plass.
Rekonfigurér manualen så den likner et spill på nettet.
Det prøvde vi med Appliance Kings.
Nå handler det ikke om vaskemaskiner.
Nå handler det om utdannelse av selgere.
Dere er de nye mediepionerene. Kom på noe.
Alice, du har de gamle skjermbildene?
Jorden kaller Alice.
Jeg stikker til frisøren. Jeg er tilbake etter lunsj.
Pokker også.
Og du ble med?
Ja, jeg ble med.
- Hva heter du? - Alice.
Ikke snu deg vekk.
- Kom igjen i morgen. - Jeg må arbeide.
- Kom igjen i kveld, da. - Jeg kan ikke.
Når som helst, Alice. Du bestemmer.
Jeg er her.
Jeg kunne ikke fatte at det skjedde.
Jeg visste det aldri måtte gjenta seg.
Alt skulle bare være som for.
Hva skal jeg gjøre?
Bare fortsett med det du gjør nå.
Der fant jeg ut hva han het. Adam Tallis.
Og at han var fjellklatrer.
Han lagde mye ståhei her i går. Han reddet seks mennesker på fjellet.
Ikke noe surstoff.
- Stopp meg når du vil. - Nei, du må ikke stoppe.
Jeg kjøpte boka di i dag.
Det er ikke min bok. Jeg er bare med i den.
Den ser bra ut.
Folk døde, Alice.
Det var noe som gikk helt galt.
Det var en kvinne som het Francoise Colet.
Jeg mistet hele gruppa hennes.
Jeg forstår ennå ikke hva som skjedde.
Alt var blitt grundig sjekket.
Jeg var forelsket i henne.
Vet du hvordan det er i over 6 000 meters høyde?
Sånn er det. Uten luft dør hjernecellene.
Hjernen stenger ned.
Og så tar den resten av kroppen med.
Det er to år siden nå, men det går aldri over.
Jeg bor sammen med en.
Men du er her.
Jeg må gå nå.
Nei.
Ikke ta dem på.
- Hei, hvor er du? - Jeg... ordner et par ærender.
Henter du klokka mi på vei hjem? Jeg rekker det ikke.
Ja, selvfølgelig.
- Jeg har savnet deg i dag, Alice. - Savner deg også.
- Jeg elsker deg. - Elsker deg.
Hei.
Få den inn! Flott.
Pasning!
Hva gjør du for noe?
Så, så, dommer. Er du ikke litt for hard?
- Jake? - Unnskyld, jeg skal bare se ...
Hvem var den ballen til?
- Jake, jeg må gå fra deg. - Hva?
Jeg kan ikke fortsette på denne måten. Jeg beklager.
Må du gå fra meg?
Alice ... vi er sammen.
Vi passer perfekt sammen.
Jeg vil gifte meg med deg.
Jeg har møtt en annen.
- Hvem? Hvem har du møtt? - Du kjenner ham ikke.
- Jeg er så lei for det. - Når har du møtt ham?
Jeg ville ikke såre deg. Det er ikke sånn.
Visst faen er det det!
Vi går på markedet hver søndag. Jeg kjøper billetten dine, for faen!
Fy faen!
Hvor skal du hen?
Du ville besøke Adam, hva? Han er her ikke akkurat nå.
Men det er kaldt der ute, kom inn.
Bare kom inn.
Jeg har nettopp klatret i Chile.
Adam tar alltid ned disse bildene.
Eller snur ryggen til dem.
Sett deg nå ned. Jeg syns bilder sier hvem jeg er.
Adam syns de stjeler hans sjel.
- Vil du ha? - Nei takk.
- Den er god. - Nei.
Jeg er søsteren hans.
- Er du søsteren hans? - Ja, jeg heter Deborah.
Vi klatrer en del sammen.
Han hadde håndverkere i leiligheten, så han bodde her mens jeg var vekk.
Dette ... er Besserwisser.
Han heter det.
Det der er Francoise, hva?
Det er derfor han tar ned bildene.
Fordi det ... Det er for hardt for ham å se henne.
Min bror er modig, men en gang i blant ...
... er han redd for å huske.
Han glemmer at det ikke bare var hans ansvar.
Jeg var også med.
Hun var min beste venninne, Alice.
Ja. Jeg vet hva du heter.
Du er veldig pen.
Jeg skjønner godt hvorfor han falt pladask for deg.
Det er det med broren min -
- at du enten er sammen med ham eller ikke.
Når du først har tatt spranget er du sammen med ham, basta.
Ikke noe mer å diskutere.
- Kan jeg få adressen hans? - Ja, selvfølgelig.
Takk.
Jeg har gått fra ham.
Du knuser meg.
Adam?
God morgen.
Alice, Joanna. Joanna, Alice.
Joanna Noble fra The Guardian. Jeg skal intervjue Adam.
Hyggelig å møte deg.
Hvor finner jeg en skjorte?
Det var en viss ...
... sannhet og ærlighet over det.
... jeg føler er et hellig sted.
- Adam? Telefonen ringer. - Vil du ta den for meg?
Det var ingen.
Nå er det blitt en lekeplass for de rike og uerfarne.
Takk.
Jeg skal på jobb.
- Vil du tenke på meg i dag? - Ja.
- Hva skal du gjøre i dag? - Tenke på deg.
- Vil du lære å klatre? - Ja.
Kom innom etter jobben.
- Han er god. - Ikke så sterk som forrige uke.
Det kommer.
Skjønt å se deg!
Du har fått sele. Vil du ha den på?
Bare stikk inn føttene og trekk den på som bukser.
Det er bra.
Sånn, tre den dobbelt, så blir det bra.
Den kler deg.
Og her ligger det talkum.
Det er okay, jeg hjelper henne. Hei. Hvordan har du det?
Ja, Unnskyld ...
Jeg sjekker bare selen din.
Den ser fin ut.
Hun er søsteren min, men hun driver meg til vanvidd. Det er nok ren kjemi.
- Er du klar? - Tja, nei, kanskje.
Endelig treffer jeg Alice.
Jenta fra flatlandet som erobret fjellgutten.
Alice, det er Klaus. Klaus, Alice.
- Jeg likte boka di. - Takk.
Hyggelig å møte deg.
- Det ser vanskelig ut. - Bare se det for deg.
Klessmaken min har endret seg drastisk.
Jeg kjøpte denne gjennomsiktige rosa trøya.
For ikke å snakke om undertøy.
La være. Jeg går i store, hvite bestemortruser.
Unnskyld. Jeg er lettere manisk.
Har du sett Jake?
Selvfølgelig har jeg det. Vi har vært venner i 15 år.
Hvordan har han det?
Han røyker som en skorstein og er totalt knust.
Det er vel med god grunn.
Unnskyld.
Jeg syns at du ødelegger livet for dere begge.
Unnskyld at jeg sier det.
Du hadde en som elsket deg.
Dere elsket hverandre, og du gikk fra ham for god sex.
Kjærlighet er mer enn god sex.
- Det er mer. - Mer hva?
Når jeg er sammen med ham, er alt mer.
Fy faen, Alice, du burde skrive gratulasjonskort.
Unnskyld.
Kom, vi må videre. Jeg må ha litt shoppingterapi.
Jeg kan ikke. Jeg skal møte Adam klokken tre. Bli med og møt ham.
- Alice! - Hun er okay.
Ring politiet.
Adam! Stopp!
Stopp!
Da jeg så ham ... å gud.
Det skal aldri skje igjen. Det tillater jeg ikke.
- Er du i orden? - Er du okay?
Jeg vil alltid være her for deg, Alice.
Jeg vil beskytte deg. Si du tror meg.
Jeg tror deg.
Gift deg med meg.
Snart. I morgen.
I overmorgen. Så snart som mulig. Gift deg med meg.
Ja. Ja.
Sir, kan vi stille et par spørsmål?
Bruk hodet, Alice. Hva vet du egentlig om ham?
- Er du klar? - Se på dette.
Det er en som prøver å skremme deg.
Det var en som ringte igjen i morges og ikke sa noe.
Det er avskyelig.
Hvis sånt noe skjer igjen, så husk å si det til meg.
Ikke tenk på det.
Vil du, Alice, elske og ære Adam, til døden skiller dere?
Ja.
Og vil du, Adam, elske og ære Alice, til døden skiller dere?
Ja.
Må Herren velsigne dette ekteskapet og sikre det mot all ulykke.
Hvor kjenner du presten fra?
- Det er familiens kirke. - Har familien din en kirke?
Mor snakker ikke med meg, og jeg har aldri møtt far.
Det er det samme. Livet vårt begynte ikke før vi så hverandre.
Kom. Det er noe du må se.
Nei, nei, nei.
Du må se det med mine øyne, da jeg var seks år gammel.
Sånn.
Kjenner du historien om at vi er blitt delt i to ...
... og leter hele livet etter den andre halvdelen vår?
Du er min.
Her er det.
Skal vi skifte her?
Ja. Her.
Nei, nei, det må du ikke! Jeg vil huske deg sånn.
Få det på deg før du fryser ihjel. Kom igjen.
Dette er den eneste posten for vandrere i hele området.
Kirken har alltid stått for forsyninger her.
Var dere på tur på bryllupsdagen deres?
Det er hans form for romantikk.
Er ikke hvetebrødsdager noe med å ligge i en seng?
Jeg skal gi deg uforglemmelige hvetebrødsdager.
Nei, sett deg. Sett deg.
Velg en hastighet, og hold deg til den.
Tell gjerne takten.
Jeg skal nok få deg sterk!
Jeg ville gjøre ham stolt av meg.
Så jeg fulgte sporet hans i flere timer.
Adam?
Du klarte det.
- Hva er det? - Et anker.
Det skal fange deg i fritt fall.
Ta imot.
- Stoler du på meg? - Ja.
Sitt helt stille.
Jeg ga fra meg all kontroll.
Jeg lot ham bestemme når jeg kunne trekke pusten.
Og jeg elsket det.
Jeg elsker deg.
Gud som jeg elsker deg!
HIMALAYAS HELGEN?
Vi kom tilbake til London. Joanna Nobles artikkel var på trykk.
Jeg var lykkeligere enn noen gang.
Unnskyld!
- Vær så god. - Takk.
- Hallo, Jake? - Nei, det er Sylvie.
DET VAR EN FEIL Å GIFTE DEG MED HAM
- Jeg må ha ringt feil. - Nei, nei. Jeg er bare på besøk.
Jake er visst snart tilbake.
Dette høres nok stygt ut, og jeg ville helt klart si det, -
- men Jake og jeg har sett en hel del til hverandre.
- Jake og du? - Ja, det skjedde liksom bare.
Har du flyttet inn?
Ja, det har jeg. På en måte.
Å gud.
Det er en stor klisjé.
Venninne flytter inn for å trøste forlatt fyr, og så finner de sammen.
- Er det greit for deg? - Ja, det er greit.
Vi kommer for sent. Skynd deg.
- Alice? - Jeg må løpe. Vi snakkes senere.
Okay, ha det.
FJELLKLATRERFORBUNDET
Her er det.
Unnskyld, Alice.
Unnskyld, får jeg gå forbi?
- Hei! - Hei.
Hvordan går det? Godt å se deg.
Det er jo Alice Tallis.
Min rimende svigerinne.
- Har du det bra? - Jeg har hodepine.
Kom, gi meg hånda.
- Kjenner du det? - Ja, det gjør veldig vondt.
Lukk øynene.
Trekk pusten ... langsomt.
Det er godt.
Det er meridianen som styrer nyren eller hjernen eller venstre storetå.
Jeg husker det ikke helt.
Men så lenge det virker ...
Takk.
Lukk øynene.
- Nå kan du åpne dem. - Gud, så flott den er!
Skål for den skjønne kvinnen i blått. Hvor er hun?
Jeg tror aldri hun har klatret høyere enn tredje etasje, -
- men hun har erobret vår Adam.
Det hun ikke vet er at vi følger med på kjøpet.
Hør, hør!
Det er mest kvinner som bruker programmet. Kvinner liker ikke spill.
Kvinner liker historier.
Menn vil drepe dragen og få prinsessen.
Kvinner vil kjenne hele dragens og prinsessens forhistorie.
Det vil være feil å lage et spill.
Unnskyld.
Unnskyld, bare et øyeblikk. Alice Tallis.
Det er Joanna Noble. Husker du meg?
Jeg har fått et merkelig brev angående artikkelen.
Jeg vil ikke gjøre noe med det. Iallfall ikke følge det opp.
Det er nok dumt av meg, men jeg føler jeg bør fortelle det.
- Skal jeg sende det til deg? - Ja, bare send det.
Har du en privat mail? Det bør ikke ligge i felles innkurv.
- Jeg er med. Send det på fax. - Det gjør jeg.
- Har du nummeret? - Jeg fikk det av sekretæren din.
Unnskyld, det var viktig.
Det er i orden. Det ga meg litt betenkningstid.
Selvfølgelig skal vi ikke bruke spill. Kvinner liker ikke spill.
Vi må ha et nytt ansikt.
Kjære Joanne Noble. Artikkelen din var kvalmende.
Din helt, Adam Tallis, voldtok meg. Hva med å skrive sannheten?
Den er tom for papir.
Fra nå av er dette Alices prosjekt.
Du er kundens nye kontaktmann. Jeg mener: kontaktpike ... kvinne.
Fremragende.
- Gratulerer, Alice. - Takk.
- Åpen eller lukket? - Lukket.
FÅ SANNHETEN, RING OFFERET
Faen!
- Alice Tallis' kontor. - Hei, Claudia. Det er Adam.
- Har du Alice der? - Nei, hun gikk akkurat.
- Hvor skulle hun? - Jeg tror hun gikk til legen.
Så du trodde det var den kvinnen som sendte brevene?
Ja.
Goddag. Joanna Noble fra The Guardian. Er du Michelle Stowe?
Ja. Kom inn.
Jeg hadde fødselsdagsfest.
Jeg spurte om han ville danse ...
å ... og sa ... ja, jeg vet ikke ...
Vi begynte å kysse.
Jeg var dritings.
Jeg tror jeg tok hånden innunder skjorta hans.
Så gikk vi ut.
Den friske lufta gjorde meg klarere i toppen.
Jeg husker jeg tenkte :
"Hva faen gjør jeg?"
Så trakk han meg inn i buskene.
Tok av meg kjolen.
Den hadde glidelås.
Bakpå.
Jeg var så ung.
Jeg begynte å gråte.
Han la hånda over munnen min og fortsatte.
Han er sterk. Jeg kunne ikke gjøre noe.
Jeg prøvde å stritte mot.
Da han var ferdig, ristet han meg og sa :
"Det er bare sex. Bare sex."
Så reiste han seg og dro fra festen med søsteren.
Skriver du en artikkel om dette?
Han er ikke kongelig, men han er da kjent.
Vi kan tjene penger på det, Joanna.
- Sånn er det ikke. - Jo, det er det.
Alle sladrer om hvem som knuller hvem. De tjener fett på det.
Du har ikke bevis. Det er påstand mot påstand.
Det gjorde du ikke! Tenk hvis hun ringer redaktøren min!
Jeg kan få sparken! Tror du nyfikne koner kan gjøre hva de vil?
Jeg visste jeg aldri skulle ha ringt. Unnskyld.
Jeg syntes du burde vite det. Det var ren, uskyldig nysgjerrighet.
Nysgjerrighet er aldri uskyldig. Nysgjerrighet dreper folk.
- Tenk om det var din mann? - Jeg har ikke noen mann.
Ikke nok med at du har en mann. Han elsker deg.
Du har rett. Jeg må stole på ham.
Folk bærer på historier. Det gjør vi alle sammen.
Men jeg kan ikke fortelle deg en historie om min mann.
Stort sett alt jeg vet om ham har jeg fra en bok eller avisen.
Eller henkastede bemerkninger fra andre folk.
Jeg kunne ikke dy meg. Jeg måtte bare vite mer.
Adele Blanchard.
Det er sprøtt, men jeg vil vise verden blåmerkene mine.
Det vi gjør er farlig, -
- men allikevel vil jeg ha mer.
Vi kan bare stoppe dette hardt og brutalt.
Vi må holde opp med dette. Jeg vil tilbake til min mann.
Jeg er ikke sterk nok til å leve livet farlig lenger.
Jeg vet du ikke mister fotfestet, men det gjør jeg.
Jeg er helt knust over det, men jeg må gå tilbake til Michael.
Jeg elsker deg. Adele.
Jeg har tenkt sånn på deg.
I like måte.
Jeg ringte til kontoret i går for å snakke med deg.
Claudia sa du ikke var bra, og at du var hos legen.
Jeg hadde en avtale, men jeg slapp ikke fra møtet.
- Hvor var møtet? - På kundens hotel.
- Hvilket hotel? - The Hilton.
Unnskyld at jeg er så nysgjerrig.
Men jeg liker å forestille meg hva du gjør i løpet av dagen.
- Hvor har du denne fra? - Jeg fikk den av Deborah.
Hun har god smak.
Adam ... det var en som ringte ... og sa noe merkelig om artikkelen.
Og så Michelle Stowe ... Hun sendte en fax.
Jeg har aldri voldtatt henne.
Jeg skulle ikke ha ...
Jeg har kjent henne siden vi var barn.
Hun tror nok jeg er billetten til et bedre liv.
Hvis du møtte henne ville du forstå. Det overrasker meg ikke at hun faxet.
Men jeg er lei for du måtte høre på det.
- Skynd deg. Er du klar? - Jeg henter jakka mi.
- Hei, Alice. - Hei.
Unnskyld at jeg kommer brasende, men mannen din forstår ikke -
- at talkshow er nødvendige.
Jeg vet han bare dukker opp hvis jeg kjører ham dit.
Hvorfor har du ikke sagt at du skulle på tv?
Det er bare et idiotisk talkshow.
Hei, Alice.
Satan.
HVOR LANGT VIL DU LA HAM GÅ, ALICE?
- Det er nummeropplysningen. - Adele Blanchard.
- I hvilken by? - London.
Har du en Adele Blanchard på Marchmont Road?
Øyeblikk.
Toget er klar til avgang. Pass for dørene.
- Ja? - Treffer jeg Adele Blanchard.
- Jeg er hennes mor. - Er hun hjemme?
Du må være en av de amerikanske venninnene.
Vi prøvde å få tak i alle.
Hun har vært meldt savnet i åtte måneder.
Hva var det du sa du het?
Joanna.
Har hun ikke kontaktet mannen sin?
Ikke et brev til en gammel kjæreste?
Ikke et ord på åtte måneder.
Min datter var ellers typen som sendte sin mor post fra Nepal.
Joanna, lov meg at du aldri tror det verst tenkelige.
Det hjelper litt hvis man prøver å tenke positivt.
Hun var så lykkelig den dagen. Hun var ikke nervøs. Ikke det minste.
Kjenner du ham?
Adam Tallis.
Hun klatret over hele verden med ham.
Min svigersønn Michael er børsmegler i Milano.
I begynnelsen hadde han ikke noe imot at hun klatret så mye.
Men etter et par år ble han lei av det.
Det var enten klatringen eller ekteskapet.
Hun valgte ekteskapet.
Dagen før hun skulle tilbake til Milano -
- dro hun av sted og kom aldri tilbake.
Jeg fant det bildet i veska hennes.
Det er nok det siste bildet som er tatt av henne.
I dag har jeg fått to tegn på at Adele stadig er iblant oss.
Du kom. Og Adam ringte.
Han ville høre om det var noen nye spor i etterforskningen.
Vil du bli til middag?
Nei takk. Jeg må komme meg hjem. Det er sent.
Det skuffer meg. Han kommer i femtiden.
Du og Adam ville elske hverandre.
Sett deg nå. Jeg åpner.
Kan jeg betale neste uke? Jeg rakk ikke banken.
Selvfølgelig.
- Unnskyld, jeg må løpe. - Det var da synd.
Jeg håpet du ville bli litt.
Toget er klar til avgang. Pass for dørene.
Hva gjør du?
Jeg tar deg og gjør deg til min.
Noen ganger føler jeg ikke at jeg kjenner deg.
Du kjenner meg.
Du vet alt du behøver å vite.
Se på meg.
Lukk opp øynene.
Vær så snill.
Lukk opp øynene!!
Har du vært sammen med en annen mann?
Nei.
Hva er det du gjør da? Hva skjer der inne?
Hvorfor sniker du rundt sånn?
Syns du mistanken er opphissende? Tenner du på den, eller hva?
Jeg fant brevene fra Adele.
Du... fant... brevene fra Adele?
Er det historien din er?
De lå på bordet med nøklene mine, og så snublet du over dem?
Se hva jeg snublet over! Disse! Og disse!
Og disse! Les dem! Jeg har ikke noe å skjule!
Lusket du rundt bak ryggen min fordi du ...
... ville at det skulle være hardere?
Jeg prøver å forstå deg, Alice. Er det fordi jeg skal straffe deg?
Er det noe sånt du er ute etter?
Vil du binde meg?
Hvis du stolte på meg ville du ikke være i den situasjonen.
Jeg ville bare ...
Jeg ville vite mer om deg.
Jeg ville kjenne fortiden din. Jeg ville kjenne historiene dine.
Jeg trodde at hvis jeg visste mer kunne jeg elske deg mer.
Det eneste som betyr noe er at vi to er sammen.
For når du ikke er der er jeg helt fortapt.
Jeg blir sprø av tanken på å miste deg.
Jeg er din, Alice.
Hva mer trenger du å vite?
Jeg kunne brekke halsen på deg, så høyt elsker jeg deg.
Vil du bli her? Jeg mener ...
... liker du det?
Adam ... jeg må tisse.
Å gud. Alice?
Alice!
Det må du ikke gjøre!
La være! Hvor skal du hen?
Alice, hva gjør du?
Og så kom jeg til deg.
La meg si det rett ut.
Siktelser for hustruvold virker sjelden etter hensikten.
Jeg vil at Adele Blanchard-saken blir gjenåpnet.
- Det er lettere sagt enn gjort. - Han drepte henne.
I enhver sak om savnede personer eller mord -
- kreves det bevis. Jeg må spørre deg hva du har.
- Brevene fra Adele? - Nei.
- De anonyme advarslene? - Nei.
Du har ... to fotografier.
De beviser ikke noe.
- Han voldtok Michelle. - Hun anmeldte det aldri.
Ja?
Begynn uten meg. Jeg kommer straks.
Jeg vil gjerne hjelpe deg, mrs. Tallis.
... jeg vet ikke hva andre gjør, men vi liker det.
- Han kan ikke se deg. - Hun er temmelig rystet.
Er hun skadet? Hun løp ut i trafikken. Skaff en lege.
Hun er ikke skadet.
Jeg ville aldri gjort henne noe. Jeg elsker henne.
- Har dere anholdt ham? - Han kom selv, for å lete etter deg.
Han tok med et par sko. Han var bekymret for føttene dine.
Jeg tror mannen din har visse voldelige tendenser.
Jeg tror han er utilregnelig.
Men er han morder?
Det vet jeg ikke.
Det dere to har gjort sammen var med samtykke.
Det sa du selv.
Du likte det.
Vil du trekke for persiennen?
Jeg kan bare holde ham her et par timer til.
Mer tid kan jeg ikke gi deg.
Du anklager en helt, mrs. Tallis, og du har ikke et eneste bevis.
Deborah?
- Alice, hva er det? - Unnskyld, jeg er ikke gal.
Jeg gikk til politiet, men de trodde meg ikke.
Så kom han med skoene mine, og da trodde de jeg var gal.
Jeg vet han er broren din, men hun var venninnen din...
Du sa du enten var sammen med ham eller ikke.
Jeg prøver å forstå ... Jeg må bare spørre deg ...
Hadde Francoise vært sammen med en annen?
Ja.
Det var ikke en ulykke. Hun gikk fra ham ...
... så han drepte henne.
Kanskje.
Dette er ankeret vi brukte.
Det er av titanium, og det viktigste er -
- at det kan tåle 2 000 pund i fall.
Min venn sendte meg et anker fra Katmandu av dårligere kvalitet.
Dette var resultatet med bare 75 pund.
Kanskje du har rett.
Adam kan ha gitt Francoises gruppe det dårlige ankeret.
Han drepte henne.
Gå fra ham, Alice. Jeg kjenner ham.
Du må forlate ham for din egen skyld.
Deborah, det er ikke den eneste gangen.
Hva?
Han var sammen med Adele Blanchard.
Hun ville gå tilbake til mannen sin. Jeg tror han drepte henne også.
Adele ville aldri gå tilbake til Michael. Alle visste det var forbi.
Jeg leste brevene fra henne.
Hun gjorde det slutt med Adam.
Jeg tror at ... Jeg tror at hun er der.
Hva?
Jeg gikk til politiet. De vil ikke gjøre noe. De har ikke bevis.
Jeg tror han begravde henne der. Ved St. Edmunds.
Du må hjelpe meg å finne henne.
Vil du bli med meg?
Jeg har en tilståelse.
Det var jeg som sendte deg brevene.
Jeg kjenner min brors voldelige tendenser. Jeg har sett dem.
Jeg skulle ha gjort mer. Det er ingen unnskyldning.
Men jeg er redd for ham.
Jeg er glad for at du slapp unna, Alice.
Nå skjer det deg ikke noe.
- Kan jeg ta den? - Ja, selvfølgelig.
Jeg tror det er her. Han tok bildene rett ved engelen.
Å gud!
Hun hadde ikke behøvd å dø.
Hun kunne bare ha fortalt meg at hun gikk tilbake til Michael.
Ja.
Jeg ga henne også et halskjede.
Hun syntes det var pent. Som du gjorde.
Hvorfor gjorde du dette?
Hvem tror du lærte ham å binde med silke? Han var bare 15.
Jeg snakker om å knulle, Alice!
Vi knulla akkurat her!
Adam er min. Han er min!
Hvorfor?!
Jeg var aldri din. Vi var barn. Bare barn!
Det er forbi.
Hun og jeg ...
... pleide å komme hit sammen.
Jeg trodde det gikk, hvis bare du stolte på meg.
Og sånn endte det.
Det går ikke en dag uten at jeg tenker på min store pasjon.
Kanskje gjorde den meg så blind -
- at jeg ikke så noen av tegnene på fortiden hans.
Jeg tenker ofte på -
- hva som hadde skjedd hvis jeg ikke hadde sett opp den morgenen.
To år senere så jeg ham igjen.
Jeg vet ikke...
Kanskje kan en flatlandsjente som meg ikke leve i de høydene.
Kanskje var det umulig å bevare det vi hadde.
Kanskje.
Det sier jeg i hvert fall til meg selv.